20 1 
eller 669 MaaneiraanneJer. Geniinus (elem. astron. Cap. 15) 
siger med u'dtrykkelige Ord, at Chaldæerne allerede have kjendt 
og brugt denne Methode, og formodentiigen have Oldtidens 
Astronomer beregnet alle Soi- og Maaneformorkelser efter 
denne cliaidæi-ske eller nogen anden lignende Periode. 
Under den Artikel: Saros, anfdrer Suldas, at 120 Sarer 
udgjorde :.222 Aar, og at efter Chaldæernes Regning udgjorde 
en Saros 222 Maanemaaneder, Hailey (Philos. TransacL N. 194) 
har norastodeligen godtgjort at her bor læses 223 Maanemaa- 
neder. Pliniiis berorer ligeledes denne i Alderdommen saa be- 
romte Periode (hist. nat. lib. 2. cap. 13) -''defectns Solis et hi- 
næ ducentis viginti tribus mensibus redire in suos orbes cer- 
tum est." 
Der ere andre Perioder af 71^,3087^6090,9977 o. s. v. 
Maanemaaneder som alle medfdre en storrq Nojagtlghed end 
Chaldæernes Periode af 223 Maaneder* 
Athenienseren Meton har i Aaret 4^2 for Christi Fodsel 
opfundet den hos Grækerne saa beromte Metons Periode eller 
Sol og Maane Cycle, efter hvilken 19 Solaar skulde ndgjore 
235 synodiske Maanemaaneder eller efter Metons Formening 
6940 Dage, inen naar man regner efter Solaarets rette Læng- 
de, da udgjore 19 Solaar 6939 Dage 14 Timer 19 Miniiter 
7>3 Secund.; og »35 synodiske Maanemaaneder ndgjor 6939 
Dage 16 Timer 32 Min. 28,1 Secund., hvoraf fol ger af 2,35 
synodiske Maanemaaneder ere 2 Timer 13 Minuter 20,8 Secund« 
storre end Solaaret. Dette udgjor i 205 Aar en heel Dag; og 
efter 205 Aars Forlob vilde Fuldmaanen og Nyemaanen og 
med dem de der efter bestemte Formorkelser komme en Dag 
sildigere end de burde. ' v 
lldSeLSkr.innd.lHafic. C C ' 
