an 
da de ere de almindeligste Tang-Arter i Nærheden af Kjoben« 
havn- 
For at prove om det almindelige Havbændel eller de tven- 
de omtalte Tangarter gave den meeste og tillige ubehageligste 
Kog, og for at erfare om de, enten i den vaade eller i den 
torrede Tilstand besad denne Egenskab, lod jeg deels disse 
Soevexter samle ved Strandbredden, hvor de fandtes torre, deels 
lod jeg dem tage umiddelbar af Havet, hvor de voxte, og tor- 
rede dem dernæst da paa samme Maade som Hoe. Man 
brændte nu saavel hiine som dijsse, og efter at man ved dem 
havde saaledes faaet en god Ild, kastede man ogsaa omtalte 
Scievexter i vaad Tilstand paa Ilden. Resultatet heraf lærte , 
at det almindelige Havbændel, i hvilken Tilstand det endog 
brændtes, gav en Rog, som af alle havde den meest ubeha- 
gelige Lugt og angreb Lungerne heftigst, at disse Vexter op- 
tagne i Havet og dernæst torrede frembragte en stærkere Rog, 
end naar de i en lang Tid havde lagt ved Stranden og vare 
der blevne torre, men at de i vaad Tilstand udbredte ved For- 
brændnin^en den tykkeste Rogskye. I Folge^dette Udfald syn- 
tes det da, at være ligegyldigt, om man betjente sig af virke- 
lige Tang-Arter eller af det almindelige Havbændel til Tang- 
rogens Frembringelse for disse Forsog. Imidlertid holdt man 
det dog for sikkerst at anvende de virkelige Tangarter og det 
almindelige Hav bændel hvert for sig i Fortsættelsen af Forsd- 
gene, indtil man havde faaet flere Erfaringer om den identiske 
1 Virkning af den ved dem frembragte Rog, 
1« 
Ved at brænde disse Soevexter saavel i stille Vejr som i 
Blæst, ved at roge med dem i Værelser, hvor man ^^^'^ havde 
D d 2 
