CTarnet, hvorover Rogen yar gaaet, stod paa ct Steå^ livor 
V' indet ikke havde raandste Træle , hvor der fandtes Læ for 
Vitidåtrogel af Nordvest, og hvor Soelstraalerne kastede sig 
tilbage £m en 6 Alen hoj og steenig Strandbredde* Lufteas 
Teniperatiir, og folgelig ogsaa Vandets, var derfor ved Mid- 
dagstiden højere over og oiiakring dette Garn^ end videre ud x 
jSoen, hvor det andet Garn fandtes* Imidlertid befandt Fiske- 
jas sig denne Dag lige vei i begge Garn* Den folgende Mor- 
gen, altsaa paa anden Dag efter Rogningen var skeet, fandtes 
der to Torsk dode i Garnet, som liavde været udenfor Rdgstro- 
get, og en Torok var mat i det Garn, som havde været udsat 
for Rogen* Denne Dag var klar og temmelig stille^ Paa den. 
tredie Dag efter Kogningen var der trende Torsk dode i dette 
og tvende i hiint» Ogsaa denne Dag havde man Soelskin og 
en svag Luft af Nordvest. Den fjerde Dags Morgen efter Kog- 
ningen fandt man alle Fisk dode i Garnet, som havde staaet i 
Tangrogen, og derimod kun tvende i det andet Garn, hvor- 
over ingen Kog var gaaet. Denne storre Dodeiighed i hiint 
enå i dette, kunde man ikke, uden at slutte for overiilet, hid- 
lede fra Tangrogens Virkning, da den ogsaa kunde hidrore 
fra Stedet, hvorpaa det for Rogen udsatte Garn stod. Jeg he- 
sluattede derfor at sætte friske Fisk i begge Garn, og at gjen- 
tage samine Forsog. Erfaringen viiste da, at det ikke var 
Tangrogen, men Vandets Stilhed og Mangel paa Luftstrog, som 
dræbte Fisken tidligere i det Garn, der stod nær ved Havbred- 
den end i det, der var længere borte fråden. Dette gjentagne 
Forsog, hvorved Herr Assessor Rafn var nærværende, skeede 
paa lige Maade som tilforn, men man valgte dertil en mork 
Dag^ Garnet stod paa samme Sted ; det blev denne Gang for- 
synet med 30 Torsk o^ 10 Sandskrubber, Efterat man havde 
