en flere Timer vedholdende Regn, men det mistede dog ikke 
ganske Smagen af Tangrogen. Man gjentog dette Forsog paa 
samme Maade, kun med den Forskjeliighed , at Gronsværene 
bleve staaende fire Dage i Glasklokkerne, efterat Rogningen var 
foretaget. Ved Undersogelsen kunde man da tydelig see, at 
Græsset paa Gronsværet i Klokken, hvori ingen Rog var ned- 
ladt, havde tiltaget i Vext, det derimod paa Gronsværet, som 
var bleven underkastet Rogningen, havde et vissent Udseende 
og var ikke voxet. Ogsaa Udfaldet af disse Forsog bekræftede 
hiint af de forrige og viser noksom^ hvor skadelig Tangrogen 
niaa være for Planterne, naar den kommer til at staae længe 
over dem. 
6. 
At Græsset, hvorover Tangrogen var gaaet, maatte være 
Huusdyrene, som ikke vare vante dertil ubehageligt, kunde 
man forud vide. Ikke destomindre anstillede man folgende 
Forsog for ogsaa her at lade Kjends gjerninger tale. Man tog 
hvidt Kiever, lagde det paa en Rist og lod kold Tangrog stige 
op igjennem den i 1 5 Minuter. Kieveren fik derved en meget 
ubehagelig Lugt og Smag. Man gav den til en fastende Koe, 
Hest, og et Faar. Ethvert af disse Dyr toge en Mundfuld 
deraf, men efter at have smagt saadant roget Foder ^ vragede 
de det aldeles. Der kan ingen Tvivl være om, at jo Sult kun 
bringe Fluusdyrene til at tage til Takke med slig Fode, og at 
de, eengang vante dertil, æde det ligesaa godt som andet Foder 
der ikke er besvangret med Tangrogens Partikler. Af samme 
Aarsag vil man ogsaa finde at Huusdyrene vil soge Græsset paa 
de Marker, som have været udsatte for Tangrogen ^ men deri- 
