2 27 
mod er det cgsaa sandsynligt, at en Fode af saa gjennemtræn- 
gende Lugt og Smag iiiaae have Indflydelse paa Dyrets Oeco- 
nomie og de Produkter, deraf vindes. For at sætte denne Sag 
udenfor Sandsynlighedens Grændser, og faae deroin fuldkom- 
men Vished, besluttede man at indgive en malkende Koe dag- 
lig 12 Potter Vand, som var besvangret med Tangrog i den 
Grad, at det fik et bruunladent Skjær. Man bibragte Koen 
denne Mængde af Vand daglig i to til tre Indgivter. Efterat 
man havde fortsat Forsoget i syv Dage, begyndte Melken at 
faae Afsmag. Man vedblev med Forsoget indtil paa tolvte Dag, 
og man fik meget overtydende Beviser for, at Melken havde 
kjendelig Smag efter Tangrogen, og at Floden, som vandtes af 
islig Meik, ikke tabte denne Afsmag ved Kogningen. Ogsaa 
merkede man , at Koen mod Slutningen af Forsoget gav min- 
dre Melk end i Begyndelsen, og at den blev mere buget, uden 
at man kunde hidlede det fra nogen anden Aarsag. 
Taiigrogens Bestanddele tildrog sig dernæst Kommissionens 
Opmærksomhed. Den troede, at den ikke burde blive staaen- 
de ved at vise dette oplyste Selskab, at Tangrogen var af ska- 
delig Indflydelse paa Dyrenes og Planternes Liv, men at den 
ogsaa burde soge at bestemme, hvoraf Tangrogen bestod, og 
hvad det var for nogle af dens Bestanddele, der besad saadan 
skadelig Egenskab. Man provede Tangrogen derfor i de che- 
miske pneumatiske Apparater og med passende modvirkende 
Midler (Reagentia). Ved Kjelp af Ilogemaskinen opsamlede 
man Rogen af Blære Tangen i flere Glas. Man provede den i 
Anthracometret, men man opdagede ej mere Kulsyregas i den 
F f 2 
