Dette Omlob af Vædsker og ^et Medium Hvori Planten 
lever, er da ligesom Kilden for dens organiske Liv. Herfra faaer 
den Stofferne til sin Næring, herfra understottes dens Incitabilitet, 
herpaa beroe de Funktioner, hvis Resulrat Næringen og Vexten 
•€r. Vædskerne indeholde saavel de Stofrer der skulle gaae i For- 
ening med Planten, som de Dele, der have' udtjent og skulis 
bortkastes. See da her Hovedfunktionerne for Plantens Liv, nem- 
lig: Assimilationen og Drsasimilationsn , den forste beskjeftiget med 
at danne det nyttige, den sidste med at bortskaffe det unyttige af 
Legemet. Ingen af dem trættes; uafbrudte gaae de frem i en 
% saadan Kjæde, at den folgende Funktion bestandig er afhængig a£ 
den forudgangne. Kun Doden betegner Grændsen for deres Virk"* 
somhed. 
Men i det Grundstofferne^ saaledes idellgeri ombyttes 1 ått 
Organiske Legeme, ville alic dets levende Dele, uagtet deres Or^ 
ganisation bliver den samme, dog til een Tid. hore op at vær€> 
hvad de til en anden Tid virkeiigen vare,. 
Lad os da heraf slutte, at det organiske Liv, Plantelivet ; 
Resultatet af tvende store Ordner af Funktioner, nemlig: 
Assimilofioneni hvortil horer Indsugningen, Indaandingen, For- 
dojelsen, Omlobet, Næringen* Disasimilationen hvortil horer 
Afsondringen, Uddunstningen, Udaandingen og Omlobet. Dette 
sidste understotter begge Funktionerne og er ligesom deres Center; 
thi naar dette forstyrres og ophorer at virke, da standse og alle 
de her opregnede Yttringer af Funktionerne. 
