254 
%'æ<iskerii^ hos Planten drives ikke ud fra en fælles Kilde 
dier et fælles Samlingssted til alle Dele i Legemet, saaledes som 
hos de Dyr der ere begavede med Hjerte* Planternes Kar. som 
ved Porer paa hele Legemets Overflade optags Stofferne i Form af 
Vand eller Luft (Damp, Gas), synes at bringe dem hen til ds 
Organer, der efter deres , Bygning og specifique Forskielhghed^ 
omdanner, decomponerer eller sammensætter dem. Heraf folger 
trende Ting; 
i) At Planternes Porer staae i samme Forhold til det Me- 
dium 5 der omgiver dem, som Pulsaarerne hos de fuldkomnere 
Dyr til Blodmassen* Hine optage udvendig fra de fornodne Stof- 
fer for Legemet, ligesom disse indvendig fra. 
^ ^) At Planten har intet Hjerte, hvorfore Omlobet af Væd- 
sker hos den er meget fbrskjelligt fra det hos Dyrene; der give« 
hos Planten en Bevægelse af Vædsker, men intet egentligt Kredslobs 
5) At Organerne maae besidde visse Evner for at kunnc 
modtage Indtryk af og reagere paa disse Vædsker, 
Den Grad af Liv som jeg her har bestemt under Navn af 
J^iærkbart eller den hojere Grad af Liv, kan igjen betragtes som 
meer eller mindre fuldkommen. Det fuldkomnere Liv , det f/y«« 
visket udmærker sig ved Selvbevisthed > ved Forestilling om Ob< 
jccternes Beskaffenhed, ved vilkaarlige Bevægelser. Hjernen er 
her det Middelpunkt, hvorhen alle de Indtryk, der skee paa- 
Sandscorgancrnc , forplantes; hvoraf alle disse det dyi'iske Liv- 
