26^ 
Hédwig ievec laingere vilde han sikkerligen have fulgt denne Op^ 
dceelse videre og derved maaskee udbreder et Lys over den hels 
Plantcphvsiologie , som vi nu sk.il savne indtil der igien fremstaaer 
Mand med hans Erfaring og c v ede Oje. 
Hed^/ig siger intet Ord mere om Bestemmelsen af dette 
Legeme , end h\ ad han har peget hen paa ved Navnet Befrugt- 
ningsleder: en Leder for Sxdstovsrs livbevirkende Kraft. Men alle- 
rede heri ligger Begrebet om Nerve, og Overeenstemmeissn med 
Nerveknuderne hos Dyrene viser Anatomien selv. 
Mano-foldi2:e Phenomener, som vi oliers ikke kunde for- 
klare, lade sig let udlede heraf. Hvorledes kunne nogle Dele af 
Planten gjennemile deres hele Livsperiode i faa Uger eller Maane- 
der, og tabes uden Skade for de andre Dele af samme Plante, der 
leve i Aarhundreder ? Det er fordi at ethvert Organ af Planten har 
sit eget CentraJpunkt , sit eger Liv , som stader i Forhold til den 
Plante det tilhorer, og til det Medium der omgiver det. Men nu 
lærer Erfiringen, at Naturen ligesom har bestemt for ethvert Or- 
gan en vis Srorrelse , som det ikke kan overskride. Naar det har 
Xiaaet denne, træder det under den Lov, som alle organiske Lege- 
jner lyde, at Delene,' som i Ungdommen vare iritable, smidige, 
virksomme, blive foleslose , stive og seendrægtige i deres Bevægel- 
ser, og gaae tilbage Doden i Mode i samme Forhold af Tid, hvori 
dc gik frem til at naae deres . bestemte Maal af Vext. Central- 
punkter for Organets Livskraft som selv kræver et Princip, (maa- 
skee Surstof eller Elektrisitet) understottes efterhaanden mindre 
Og mindre 7 det horer op at virke og Organets' Dod er Felgen» 
