jeg drager heraf den Slutning: at hvert Organ hor P tanten 
iar sH eget Liv, som staaer i et dof)belt Forhold nemlig til Planten, 
som det tilhorer, og til det Medium, der omgiver det; leg foier til» 
at ligesom Safternes Omlob og Fornyelse er Centret for Plantens 
samtlige Funktioner, saaledes ere Nerveknuderne i hvert Orqan dei 
Center, som af tafterne afsondre Stoffen for den Livskraft det ud«? 
«preder over alle Organets Moleculer. 
Efter saaledes at have betragtet Kilden for den organiske 
Folelse , vende vi tilbage igjen for nærmere at bestemme dens 
Charakten 
Den organiske Folelse er tildeelt ethvert Organ i et vist Be» 
itemt Wlaat Dette Maal af Folelse udmærker Organet fra andre, 
giver det en egen bestemt Charakter , og sætter det r et vist For- 
hold til de Legemer, som omgive og berore det. Luftkarrene 
hos Planten optage ikke Vand, og Spiralkarrene hvori man kan 
see farvede Vædsker stige, optage ikke Luft, Hiint bestemte 
Maal af Folelse er Aarsag i, at det som er et passende Pirrings- 
middel for eet Organ, bliver upassende for et andet. Enhver for* 
skjellig Planteart synes igjen at have faaet et eget Maal af Folelse 
for sine Organer. Derfor see vi tvende Planter staae i et og samme 
lordmon og under de selvsamme udvortes Omstændigheder, med 
De si id gronne Tiseers Bladf* leve Vinf^ren over uf flere G**undé» 
De ere ykke og omgivne af en slst Varmeleder; r^e have megeii 
Affinitet til Suursfofl^en, dette v'scr deres F- rve« Mnaskee ere dissé 
Træer just derved giftige, som er TilfælJet med mange, f. Ex dei» 
l&uibsrbi&dcde Kisg^ Ttxcmt, den sabinske Ene, og Here* 
