73 
soger man derfor at give Moderen nogle Stik for det lose, hvor- 
efter den .g jerne flyer *). 
, Stubhvalen puster ikke saa stærkt, som Finnefisken (Balæna 
Physalus) eller den rette Barde- Hval (Balæna Mysticetus), hvilken 
Pusten hos Hvalene er deres Aandedrag, og skeer igjennem Næ~ 
uhullerne , saa at man noget fra kan see en hoj Straale, som et 
Springvand opstaae over dens Hoved, derfor og nogle Skriben- 
tere kalde dens Næsehuller Vand - Ror **); dog maae jeg herved 
bestride deres Fordom, der mene, at Hvalfiskene sprude Vand 
igjennem deres Pustehuller, hvilket dog ikke egentlig har sig saa, 
men, ligesom et Menneskes Aande i den kolde Luft viser sig 
som en Damp, saa synes det og i en storre Grad hos disse storre 
Dyr, og er altsaa kun deres fugtige Aande; imidlertid kan det 
ej undgaaes, at jo under Pustningen sndeel af Hav -Brynens Vand 
maae folge med i Hojden, da den just plejer at puste, naar den 
kommer til Overfladen. Denne Hval har ellers mange artige Ma- 
nerer i Vandet: Naar den svommer fort uden at æde, saa gjor 
den korte Undergange , og kommer hastig op flere gange i rad uden 
at sporstode, men puster dog, og, naar den omsider sporstoder, 
det er, viser Sporen frem over Vandet, da er det et Tegn, 
at den vil blive længere under; den soger derpaa skjons ned mod 
Bunden, og kommer ej op igjen for langt borte, og det i samme 
skraa Linie fra Bunden af; og det er virkelig et majestætiskt Syn 
*j Hermed stemmer overeens , hvad de Islandske Relsébeskrivere melde, 
"at den undertiden lober levende paa Grund , ved det den vil 
p holde sin Unge fra at stode an ^derpaa" Olafs. !♦ c. p» 543« 
**) see f. Ex. Holtens Fauna p. 159 og folg« 
Vid. Sti. Sftr % VI Dm/, 1 Hefti i %09. K 
