G ro n lænderne sige det,, sam og fan være trøeligr, -at dé 
; tj&ns Hvalen til et Advarsels Mærke, thi, snaar niam 
kommer den 2iær, ©g skygger over dem , trække Dyre- 
ne sig ind i deres Skalkr , og fbraarsage cn iKrillen 
i Hvalens Hud, .hv.orp.aa Hvalen mærker, at der maac 
være Fare paa færde ved en eller anden sig nærmende Tiea- 
de. Grenlænderne selv have disse lluur, som et Mærke, 
at stikke Hvalen %eft.er ved JLallerae. Naar disse Ruur 
ellers blive mange, tnaae de uden Tvivl gjore Hvalea 
Ul ej lighed j thi de snerpe Huden sammen. De fmdej 
baade paa Unge og tjainle. 
5. 1 Sælskal) med samme har jeg og fundet et andet Ruur, der 
er næsten blot fer Skal, nemlig, det Or ede Ruur (Lepas 
aurita ;Lintiæi) *). 
6. Ogsaa paa denne Hval har jeg fundet et slags Fiskebjom^ 
som man kalder Hndlluus (Oniscus Ceti) **) , der suer sig 
fast i Huden eller hefter sig med sine store Kloer , og vel 
ikke heller kan være Hvalen nogen "behagelig Gjest 9 men 
/*) Om dette Æutir vil jeg og i næstfolgende Bidrag tale noget mere. 
**) Denne har Skribenterne tværet noget uenige omi til hvad -Genus den 
skulde henfores* Linné » Pallas , Muller ,og I3mélrn regne den 
til Genus Onisci, ligesaa -Fabricius i sine ;éldre Skrifter , men 
i hans Entomologia Systematka 2,509 r !*2» staaer den under Ge- 
nus Cymothoæ, derpaa i Supplementbindet p. 570, under Ge- 
nus Pycnogoni; De Geer har derimod i hans Insektværk 7de 
Deel p» 541 regnet den til Genus 'Sqvillæ. For mig synes 
den rigtigst at liore Iblant Pycnogona* 
rtd. Skr. VlZHit. 2 Hafn U0% L 
