120 
(af Fangalikpok , loker); dog fandt jeg den aldrig paa fri Mark, 
men de faa Stykker jeg saae, fremkom af Asken paa Skorstenen 
orn Efteraaret, hvoraf jeg slatter, at de maae være hjembrag.re 
raed Tdrven, som brugdes til Brændsel. Den kryber næsten 
som en Marihone (Coccinella), og neppe fremrækker sine Fodder 
uden for Kroppen under Gangen. Rorer man den nek saa lidet, 
saa trækker den alle sine Lemmer tii sig saa tæt, som mseligt; 
Hovedet skjules da næsten ganske under Overlivet , da det halv tilba- 
getrækkes lige indtil Ojnene, og det ovrige forreste bojes ned 
mod Brystet; Famlestænglerne lægger den og tilbage under forre- 
sis Deel af Brystet, og Fodderne sammenlægges plat under Bugen. 
I saadan Tilstand skulde man holde den for doa, og, om man 
end pirrer den meget, bliver den dog ubevægelig, ja mine dode 
i samme Stilling paa Naalen, hvermed de bieve gjennemstukne; 
formedelst denne Ubevægelighed har vel Muller kaldet deji en Stoi- 
CU3. 
Fig. 3. Viser den i naturlig Storrelse fra Ryggen , a) Overli- 
vet., b) en liden Deel af det ellers tilbagetrukne Ho- 
ved. O Vingedækkene. 
Fig. 4. Samme fra Bugen. a\ Overlivets ned bojede Sider, b) 
den nedbojede Deel af Hovedet, -c) Snuden, d) de ned- 
bojede Sider af Vingedækkene. /) De 2 forreste Par 
Fodder. f) Det bageste Par. g) Det indtrykte Kors. 
H) Vommens bageste Ring. 
Fig. 5. Viser den forstarret fra Ryggen i blot Omrids. 
Gverlivets bugtede Forrand. b) Hovedets syniige Deel 
