229 
det fornodne. Bag-Enden er vel tykkere, end For -Enden* 
men yderst ude meget spids, ligesom forlænget med en krum 
Hage, som til Siderne er lidt sammentrykt og i Enden yderlig 
spids; dette kan dog boje sig og krummes til alle Sider, derfor 
ikke maae være af hornfast Materie, uden maaskee alleryderst; 
til hver sammentrykt Side seer man paa samme en smal morkere 
Strib (dog holdt mod Dagen viser den sig klarere, end det 6v- 
rige), der ligesom deler denne Hage i sde Dele, og lader alde- 
les til at være en Rende eller Fure, dog rækker Yder- Spidsen 
uåzn for denne Strib; denne Deel ligner derved en sammenklemt 
Krabbe -Kloe. Just paa det Sted, hvor Striben slipper, saae jeg 
den udskyde et haarfiint Ror, som længe sad ude, og al den 
Umage uagtet, som jeg gjorde mig for at gnide det af, i Tanke 
at det kunde være et vedhængende lidet Haar eller Tave, lod 
det sig dog ej gjore , saa at jeg blev overbeviist om , det væ- 
sentlig tilhorde Ormen; men, da jeg lagde den i Vand, trak 
den det ind, og vilde siden ej frem dermed, det maae derfor 
rimeligviis ansees for Hannens Avle-L^m. Den har i dette* 
saavelsom i dens blege Farve og raelkfarvede forviklede gjennem- 
skinnende Tarm«, Lighed med Sælen? Gab -Orm *) ; men er me- 
get blodere , saa ar den endog kan snoe sig i meget ænge Skrue - 
Træk. Paa det Sted, hvor den krumme Hage fdjes til Krop- 
pen, er denne mere indkneben, hvilket især viser sig paa den 
ene Side. Den kringler sig idelig ved Bugletræk i Vandet, og 
foger at bore sig ind i blode forekommende Ting, 
*) P. 127. 
Fil SW. Skr. VI Ditl 1 Htfu 1 809. R 
