rftssa overbevises rrrin ved denne Beregning om at Sko^skyldV 
Hartkorn m.aa forholde sig til Ager- og Engs - Hartkorn- b omvende 
Forhold, af de udfordrende Arealer; alrsaa omvendt som 12 til g 3 
eller 3 : -2, og folgeligen 3 Ton der Skovskylds - Hartkorn aqviva- 
lent mod- 2 Tonder Ager- og Engs- Hartkorn , farudsat at man 
skulde have lige saa stor Fordeet af l Tønde Hartkorn' Skovskylds' 
Jorder,, som af en Tonde Ager og Eng, saa' Blev 1 Fordelen af 
12 geoni, Tonder Skovland ikke storre end' af gHe Tonder Ager" 
og Eng; alt under Betingelse,- at' r Td. Skovskylds- Hartkorn 
var af lige. Værdie med 1 Td. Ager og Engs Hartkorn, men 
naar Værdlen af dissa tvende forskiellige Sorter Hartkorn ei er' 
cens., saa mast* Skovskylds Hartkornet vSfcré* saa meget ringere", jo" 
mere Areal dertil udfordres af eens Jordbund' æqyivalent mod lige 
Hartkorn af Ager og Eng, da deraf folgerv at In dræg ten af 
Skov - Arealet ei' er saa fordeelagrig, som af Ager og Engs' Areal ; 
og da Fordelen af 1 Td, Skovsky Ids Hartkor n X 12 Tdr. Landy 
maa nodvendig, være lige stor mod Fordelen af 1- Td. Ager cg- 
Engs Hartkorn >< 8 Tdr. Land,, saa naar Fordelen skal af hver 
især være lige stor, bliver 1 Td. Skovskylds Hartkorn >< 12 Tdr. 
zrr 1 Td. Ager og Engs Hartkorn X 8; og altsaa ved Division 
5. Td. Skovskylds Hartkorn : 1 Td. Ager og Engs Hartkorn ±2? 
^ : 12 — 2 : 3. Folgelig 1 Td. Ager- og Engs - Han korn — i| 
Td 0 , Skovskylds Hartkorn* 
Eegcskovcne erc i Danmark saa faa og tillige af saa ubcry 
^elig Storrelse, at det ikke er fornbdent at giore li^c Beregning? 
Forsog med- Svins Olden af Agern; Jeg ansecr det derfor til- 
strækkeligt nok p at have ved denne Bcregningsmaade beviist , ar 
