172 
Charatccer, og- en moralsk Uarhængighed t Sæder og Adfærd , 
som fra en vis Side kræver Agtelse og Beundring — et saadant 
Folk er udentvivl er saa mærkværdigt Særsyn, ar dets Skjebne 
maa lig:saa meget interessere den historiske Grandsker ; som dets 
Stilling, og Forhold til det borgerlige: Samfund, iblandt hvilket 
det , skjont indfbdt dog for evig fremmed, forer sin separati- 
' stiske Tilværelse, maae paadrage sig Philoscphens og Retslagerens 
Opmærksomhed.. Thi naar det er vigtigt , at bestemme de i 
Statssamfundet forbundne Individers borgerlige Forhold, og af- 
stikke. Grændserne for hele Staters giensidige- Rettigheder og Plig- 
ter, saa. turde det ikke mindre være en alvorlig Undersogelse 
værd r at enes om faste Grundsætninger i Henseende ti! de Ret- 
tigheder, hvilke kunne indrommes ct Folk, som, skjont det 
bygger og boer under Statsforbundet ,.- dog ej udgjor, ja selv- 
med en religios Afskye forsmaaer ar udgjore en Deel af den Na- 
tion, som- under saadant Forbund er forenet. — At denne Un- 
dersogelse ej i Korthed kan afgjores efter en misforstaaet Menne- 
skekjærhgheds og Humanitets vidtdrevne Pretensioner , men dybt 
indgriber i almindelige Rets-Maximer og det politiske saavel som 
religiose Selskabs primitive. Grundsætninger — turde man vel uden 
Modsigelse indromme; det eneste jeg derfor har at udbede mig, 
er at forundes Selskabets gunstige Overbærelse, naar Udførelsen- 
formedelst mine Evners Utilstrækkelighed ej. skulde svare til Gjen- 
standens Omfang og vigtige Formaal. 
Det Sporgsmaal, om Joder, som saadanne betragtede, kan 
og: bor tiistædes Ophold i chnstne Stater og hvilke Rctrigheder i 
