saa Tilfælde dem man tre være at indromme? er Indbegreber un- 
der den almindeligere Qvæstion: i hvorvidt og med hvilke Rettig« 
heder Medlemmer af en fremmed Nat i oh kan tilsrædes Ophold i 
en: Staty skjondt de ej ville henregnes til og blandes med der 
Folk, hvis Totalitet i sin Forbindelse ved fælles Love udgjtir 
Borgersamfundet eller Staten? 
At dette er Jodernes Tilfælde, naar de forlange at leve t 
hvilken som helst udvortes- Stilling under selvstændige Stater, læ- 
rer Historien tilfulde,? og; der er fra denne Synspunct en meget 
betydelig Forskjel imellem dem og de blor ved Meninger eller 
særegne Kirkelærdomme fra deres Medborgere afvigende Separatis- 
ter eller Sekterere. (Det er i denne Henseende meget mærkvær- 
digt, at det Jodiske Sanhedrim , som i Aaret 1807 modte i Pa- 
ris for at sancrionere den i 1806 sammenkaldte Israelitiske For- 
samlings Beslutninger, med al Nærmelse til de christne og især 
franske politiske Indretninger dog ikke har kunnet losrive sig 
fra Ideen om Jodernes særegne Nationalitet^ som folger dem 
overalt, hvor de opholde sig, og gjor dem 1 fremmede for det 
Folk de leve iblandt. Selv i Slutningsralen , hvorved Sanhe- 
drims Moder endtes af dets Forstander Rabbi Sinzheim, kaldes 
Gud endnu udelukkende Israels Gud, Israeliterne Guds Folk, 
alle til den Israelitiske Stamme henhorende deres Brodre i egent- 
ligst Forstand;' skjont i de officielle Erklæringer det gjerne hed- 
der, at de ansee Frankerig for deres Fædreland og de Franske 
for deres Brodre, ligesom de og i disse gjerne kalde sig den Mosai- 
ske Religions Franske Bekjendere eller Franske af den Jodiske 
Troe. 
