efter deres Ritus, for at borttage den Ureenhed, der fra Ikks« 
Joders Beboelse af endnu vedhænger samme. (See den talmudi- 
ske Tractat Oheloth om Hytters Ureenlighed det igde Kapitel; conf. 
Tohoroth om Renselser cap. 8.) 
Joderne ere altsaa og ville fra Nationalitetens Side være- 
Fremmede-, ikke Landsmænd, ikke Staldbrodre af samme Æt og 
Byrd, med det Folk, de leve iblandt. Ikke desmindre bygge 
og boe de iblande os, og ville nyd: ej blot Beskyttelse, men 
og Deeltagelse i det mindste til en vis Grad i Samfundets Rettig- 
heder. Med hvad Foie kunne de det, og hvorvidt kan det ef- 
ter retfærdig Lovgivnings Grundsætninger tilstædes dem ? For at 
besvare dette henholde vi os blot til almindelige Betragtninger, 
og forflyttende Scenen til en Stat , hvor ingen Joder hidtil have 
opholdt sig, antage vi, at en Jodisk Colonie, stor eller liden 3 
ansoger hos sammes Regjering Adgang til Landet under nærmere 
fastsættende Vilkaar. 
1 ethvert Land , hvor ordnet Statsforfatning finder Sted, 
kan der med Hensyn til de bofgedige Forhold ikkun gives tre 
Klasser af Mennesker, enten Giæster (hospites adventitii) eller 
Indbyggere (incolæ) eller Borgere (ciues). De forste ere de, som 
blot for en vis Tid opholde sig i Landet, uden at deeltage 1 
borgerlig Næring, eller at træde i nærmere end blot cosmopoli- 
tisk Forbindelse med Indvaanerne. Under Indbyggere, (incolæ) 
som en sær Klasse af Mennesker i en Stat, forstaaer jeg den 
Folkemængde, som er tilstaaet at boe og bygge, d. e. for be- 
standig at opholde; ernære, og forplante sig inden Statens Grændser 
