i 7 6 
under visse indskrænkende Betingelser, uden at være deelagtige i 
den virkelige Statsborgers fuldkomne Rettigheder. Den tredie 
Klasse ere endeiigen ciues, d. e. de, som enten ere i virkelig 
besiddelse af, eller dog have lovmæssig Adgang til alle det Bor- 
gersamfunds Rettigheder, .under hvilket de 4cve, og hvis Love 
fe* adlyde. 
Efter disse forelobige Bemærkninger bliver Sporgsmaalet, 
som vi her ville .undersoge, dette: hvorledes bor Fremmede at 
ansees, naar de y som goderne , forlange at gane ind under et 
Statsforbund . uden at frasige sig deres Nationalitet , c?, e. ude*} 
at ville tilhore det Folk, som har stiftet dette Samfund? denne 
Qvæsrion behandles under disse tre Momenter : bor Staten tilstaae 
dem Gjæsterettighed ? Kan Staten tilstaae dem Indbyggerret? 
(ius incolatus) og hvorvidt kan denne i saa Fald strække sig? og 
endelig i kan Staten optage dem blandt sine Borgere (ciuitate do- 
nare) til lige Rettigheds Nydelse med Statssamfundets oprindelige 
Medlemmer? 
At Fremmede (hospites) ej i Almindelighed bor udelukkes fra 
Sratens Grændser, behover intet vidtløftigt Beviis. De kræve 
intet af Staten uden en tidvarende Adgang til Landet, og Beskyt- 
telse for deres Person og medbringende Ejendom, forsaavidt sang- 
me henhorer til deres personlige Fornodenhed og Brug; thi andet 
(f Ex. Handelsgods og Varer til Omsætning i Lander) maae de 
efter almindelige Grundsætninger ej fore med sig, hvor fore og 
tilreisende Kjobmænd, der, efter særdeles indgaaede Forbund 
imellem forskjellige Stater, forhandle deres Varer paa Markeder.. 
