3 83 
de Lande, under hvis Beskyttelse de leve, intet I deres hdllgc 
Beger eller de talmudiske Sætninger, hvorved de i Samvittighe- 
den kunde fritages for den Lydighed, hvortil de enten stiltiende 
eller udrrykkeligen forpligte sig. Vel indeholder Moseloven her- 
om intet bestemt Bud , da alle dens Forskrivter ere beregnede 
paa Israeliternes autocratiske Forfatning under en egen Nationalre- 
gjering: men ikke saasnart vare de ved det saakaldte Babylonske 
Fangenskab geraadede under fremmed Herredomme, forend man 
allerede finder Spor til, at de erkjendte sig pligtige, at bede for 
Kongerne, under hvilke de levede, og for det Riges Vel, i 
hvilket de havde Opholdssted \ hvorom kan eftersees Jeremias 
29, v. 7, Baruchbogens Iste Kapitel 11 te og 22te Vers, og Es- 
d ras bogen VI, 9de og 1 ode Vers. Paa samme Maade lære Tal- 
mudisterne paa mangfoldige Steder, at det er Jodernes Pligt, at 
bede for Rigernes og Fyrsternes Velstand, samt at dette ej bor skee 
paa Hyklerviis, saaledes, at der oftentligen bedes for Kongen 
©g han i Lonkamret forbandes, men med inderlig Velsignelse og 
Paakaldelse saavel for ham, som for samtlige Jordens Indbyggere 
i Almindelighed *). I FdJge heraf findes ogsaa i de fleste Jodi- 
ske Bonneboger udtrykkelige Formularer til Bons Holdelse for 
Regjering, Ovrighed og Folk, og det kan saaledes ikke nægtes, 
at jo de undersaatlige Pligters Opfyldelse ogsaa ved Religionens 
Bud er dem paalagt. 
Ikke saa aldeles tilfredsstillende turde Svaret udfalde, naar 
der handles om, hvorvidt Joderne ere skikkede til at leve i bor- 
*) Sée herom blandt andet: Eisenmengers entdecktes Judenthum* 
Konigsberg 1711, 410, Ilden Deel pag. 01 sqq* 
