2IO 
rier Vindskibelighed hæderlige, Undersåtter i Staten. Men selv 
i dette Tilfælde vil det ved moden Overvejelse neppe findes til- 
jaadeligt, at gjore dem deelagtige i alle den faldmyndige Stats- 
borgers Rettigheder, saa længe de blive ved at være Joder, d. e. 
*t særeget Folk, fremmed for vort Blod og Slægtskab, afson- 
dret fra os i Religion og Sæder, og udeeltageligt i vort huusiige 
©g venskabelige Samqvem. 
Fra denne Synspunkt, der udentvivl er den rigtige, saa 
længe Joden forbeholder sig sin Nationalitet, maa han stedse 
mangle den Interesse, som Statens virkelige Borger, der tillige 
er Folkets individuelle Medlem, maa fole for samme, og der- 
med savne den Tillid, der nodvendigen udkræves til fuldkom- 
men Borgerrettigheds Udovelse; hvortil kommer, at selv hans 
Religion, hvis ugentlige og overordentlige Helligedage ere alde- 
les for skjellige fra vores, bliver ham til Hinder i de dermed 
forbundne Rettigheders og Pligters behorige Jagttagelse. 
Af disse Aarsager formenes, at Joderne billigen burde 
udelukkes fra Statens administrative saavel som Dommer- Embeder, 
da ved disses Besættelse bor tages Hensyn til, at ingen Partisk- 
hed og Nationalfordomme, og intet Hang til hemmelig Begun- 
stigelse af egne Slægtbrodre frem for andre kan forudsættes hos 
dem, som dertil skulle beskikkes, samt at disse Embeders For- 
valtning ej nogen Tid for afvigende Religionsskikkes Skyld skal 
tilsidesættes. Det samme synes ar kunne være gjeldendc ogsaa 
med Hensyn til Statens militaire Embeder i det mindste i de hojerc 
