Kap. lader Holmgangsmanden Berse sige til Kormak: "Du udæske- 
de mig til Holmgang, men derimod ^'tilbyder jeg dig Einvig. 
Du er en ung og uerfaren Mand. Holmgang har strænge og 
vanskelige Regler, som ikke finde Sted ved Einvig. Kormak 
svarede: "Det vil gaae dig ligesaa slet i Einvig; derfor vi! 
jeg underkaste mig den Fare, der er ved Holmgang, og i alle 
Ting vise mig ligesaa kiæk som du. <{ Holmgang har sit Navn af 
de Holme, underriden i Soer beliggende, stundum paa der, der 
valgtes til saadanne Fægtningers Anstillelse. Ofte reiste man til 
langt fraliggende Steder, hvor man til denne Hensigt havde af- 
talt at modes. Men som oftest var ved Thinget en Oe eller 
Holm, som til dette Brug bestemtes, f. Ex. 6en i Oxeraa paa Is- 
land, som Gunnlaugs S. omtaler. Ikke sielden lod man det være 
nok at tage et Sted, der enten af Naturen var indhegnet, eller 
som man til dette Brug indcirklede med Stene. For Holmgang 
havde Lov, eller Vedtægt foreskrevet strænge og vidtloftige Reg- 
ler, som i det Folgende særskilt skulle blive angivne. Kergang 
var benævnet deraf, at de Kæmpende skulde nedstige i et Kar, 
og naar der var lukket derover, skulde de med forskiellige Vaa- 
ben angribe hinanden. Denne Art af Kampe omtales ingensteds 
uden i den utrykte Floamanna S. 17de Kapitel. Thorgils, Hi- 
storiens Helt, giorde en Handels - Reise til Opland og Sverrig, 
og var om Vinteren hos en velhavende Bonde ved Navn Thrand. 
Til dennes Datter Sigrid beilede Randvid , en ildesindet og stri- 
dig Mand. Faderen afslog Gifcermaalct. Randvid udfordrede ham 
derfor til Kergang: Thorgils tilbod sin Vært at fægte i hans Sted, 
og Thrand modtog Tilbudet med Glæde. Thorgils havde et Sværd, 
kaldet Jardhausnaut ; derimod holdt Randvid et Træknæble i 
