232 
III. 
Vi gaae nu over til at nævne nogle af de mærkværdigste t 
Kordens ældste Historie forekommende Holmgange, og Holm- 
gangsmænd. Men da den store Mængde af saadanne gidr Valget 
vanskeligt, saa troe vi at burde forbigaae de mythiske eller alde- 
les fabelagtige, og opholde os mees: ved dem, der have noget 
eget hos sig, som kan tjene til i Almindelighed at oplyse den 
Tids Tvekamps- Aand. 
Om Kong Frode den Fredgode selv fortæller Saxo i 5te Bog, 
at han angreb Froger, Son af Angul , Konge i Angeln , hvem 
man kalder den Saxiske Odin. Faderen havde givet Froger den 
Kraft, at han ikke kunde overvindes uden af den, som i Strid 
med sin Haand optog Stovet under hans Fddder. Med ham holdt 
Frode en Tvekamp paa Frodde, i det Tronhiemske, tæt ved Chri- 
st iansund Fitøié brugde Li;t. Han foregav at være uerfaren i 
Fægtekonsten , og udbad sig at I rre den af Froger. Denne, 
stolt og fornøjet derover, beskrev forst paa jorden tvende Rum i 
furkanrede Figurer; og nu skulde hver af dem tage Plads i een 
af disse. Derefter foreslog Frode at bytte Sred cg Vaaben, 
hvortil Froger saameget lettere gav sit Samtykke, som Frodes 
Pantser, Hielm og Kaardegreb glindscde af Guld. Saasnart Fro- 
ger forlod sit Rum, optog Frode Stovet. Han begyndte derpaa 
Kampen, og Angler - Kongen faldt. 
Ar Heltenes Liv i Hcdenoklct ikke var meget andet end 
Overgang fra enTvckimp t»1 en anden, viser Hvfd.ins af Snorre 
og Saxo beskrevne Historie« Han levede i Slutningen af jje 
