2.3? 
saa fremdeles i ir Dage. og nedlagde ulk nlhdjc, Der var den, 
samme Ale, der i Bravallaslaget anforde paa Harald Hilderands 
Flaade, og siden,, efter at have fortrænge Skioldmoen Hetha, bier 
Konge paa de- danske Ger, 
Ei mindre beromt var Frithiof, Son af Thorstein, der tien- 
de hos Bele, Kongen i Sogn,, og siden efter mange Gienvordig- 
heder erholdt dennes Rige. Frithiofs Saga i Btorners Kæmpethater 
har optegnet hans Helte.daad. Ogsaa han fik Navnet hin Frækne 
af sin Srvrke øm sir Heltemod. Han havde mere end to Mands 
Kræfter, og paa Kiækhed gav han udmærket Prave i en Tvekamp 
med Niorfue, Konge i Upland. Da Frithiof horde, at denne 
bekrigede Kong Hring t Hringarike, reiste han med sin Ven 
Biorn uanmodet til Hrings Hielp; thi Niorfue var Son af Jo ku!, 
og denne havde havr gammelt Fiendskab til Thorstein, Frithiofs 
Fader > formedelst ct i Familien begaaet Mord. Ved Frithiofs 
Ankomst havde Niorfue allerede udæsket Hring til Tvekamp, 
Kongen, selv gammel , var glad ved at finde en Helt, der vilde 
gaae i hans Sted. Kampen aabnedes strax , den var alvorlig og 
haard. Efter at have vexlet nogle Ord mod hinanden, begyndte 
man med. Piilskud. Derpaa drog man Sværdene, greb Skioldene 
og gik hverandre ind paa Livet. Den ene veeg ikke en Fodbred 
for den anden,- Skiold srodfe mod Skiold ; Sværdene modtes, og 
giede krafteslose ned af de haarde Hielme, eller af bodedes a£ 
Skioldene. Endelig giorde Niorfue et Trin tilbage > kastede sir 
Skiold paa Ryggen, fattede Sværdet med begge Hænder, og hug 
til Frithiof, saa hans Hielm faldt i to Stykker paa Jorden. Nu 
huggede Frithiof; Sværdet trængde giennem Harnisken dybt ned 
