23S 
i den venstre Skulder, og skiide Ledet ad. Da han ikke hastig 
nok kunde faae der ud igiénj lod han det sidde, greb Niorfue t 
begge Sider, og kastede ham til Jorden. Han tog en stor Steen, 
som laae ved hans Fødder., loftede den hoit op over Niorfues 
Hoved, og spurgde, om han vilde leve, som hans Ven? 
Nej, jeg vil doc, som din Fiende, skreeg han, og svingede 
Sværdet; og Frithiof knusede hans Hoved. Hring £^.ttzåi ved 
denne Leilighed Agtelse og Venskab for Helten, og lonnede ham 
siden ved at give ham sin Fæstemde Ingeborg til Ægte, ydmyge 
hans Avindsmænd Beles stolte Sbnner, og give ham sit Rige ef- 
ter sin Dod. 
Ogsaa Digtere mode vi ei sielden i vort Hedenold især paa. 
Island som Holmgangsmænd. Hvo kiender ikke Gretter, Nial 
og Egi'll? Den af Erichsen med saa sieklcn Lærdom besorgede 
Ormstunga -Saga afgiver end mærkværdigere Excmpler herpaa. 
dfunnfåug, Son af lllug Suarte en anseelig Mand fra Forger fiord en, 
som levede i Begyndelsen af Xlde Aarh. , havde trolovet sig med 
Helge ? Datter af hans Faders Ven Thorstein, og var derpaa reisc 
bort for at see fremmede Lande, med Ldfte, at komme om 2 
Aar tilbage, dog at Svigerfaderen, hvis han udeblev, kunde ef- 
ter den Tid give sin Datter til en anden. Han beso-de Hakon 
Jarl paa Hladen, Kong Ethelred i London, Kong Sigrryc i Dub- 
lin; han rciste til Orkenoerne, Gothland, og Svialand; cg pai 
disse Seeder sang han til Fyrsternes Ære, og skaffede sig derved 
mangt« kostbare Gaver; ved Prover paa Helrcmod vandt han An- 
seelse; men paadrog sig og ved Pral, Sriklen og Ubesindighed 
mange Avindsmænd. Under sit forstc Ophold hos Ethelred mo- 
