sagde: jeg kunde endnu holde ud, naar jeg fik lidet at læske 
rnig paa. Men da Gunniaug bragde ham i sin Hielm noget Vand 
af en Bæk, hævede Rafn sit Sværd .og saarede denne i Hoveder. 
Forbittret gav Gunniaug ham et Uanehug, men dode selv kort 
efter Kampen. 
Efrer alle hidtil anforte Exempler, er det ikke .utroeligt, naar 
det i Fundinn Noregs S. 8- siges om Ketil Raum , Harald Haar- 
fagers Ven, en af sin Tids srorste :Helte, at han seirede i 24 
Enekampe ; eller naar Kæmpen Orulfaxe, der havde faaet Banesaar 
af Thorstein Vikingson, siger i dennes Saga 23 Kap, Du Thor- 
stein har gjort et anseeligt Manddoms Stykke i at nedlægge mig, thi 
jeg har holdt 90 Feltslage, jeg har provet So Tvekampe, og, 
denne .ene undtagen, seiret i dem ..alle. 
IV. 
Forberedelserne til Tvekampe, især til Holmgange, vare mange 
og forskiellige. Enten Striden skulde holdes strax eller om no- 
gen Tid, havde Parterne meget at aftale. Ved Strids -Pladsen vare 
ei færre Ting at iagttage; og for Tilfælde af Udeblivelse vare 
meget strænge Bestemmelser fastsatte. \ 
Tiden og Stedet, hvorpaa Kampen skulde holdes, var det, 
hvorom man forst maatte blive enige. Onskede man hastig Ende 
derpaa, berammede man sædvanligen den 3 die Dag efrer Udfor- 
dringen, elier , som det hedder i det gamle Sprog, a priggia natta 
fresti (efter 3 Nætters Frist) ; thi som Nordboerne benævnede 
Aaret efrer Vinteren, saa regnede de Tiden efter Nætterne, 
Vid. Sil. Skr, VI Deel. 1 Hdff 1 809. Hh 
