Irrede sine Grene, end ved Egen; da intet Træe mindre 
taaler andre Træers Toppes Beroreise, og enhver Green > 
som ikke har frie Tilgang til Luften^ udgaaer. 
Endogsaa de Grene, som sidde langt nede paa Egenes 
Stammer udgaae sædvanligen, om de ogsaa have opnaaet ert 
betydelig Forlighed, saasnart Træets oversre Grene ovenfor 
ganske overskygge dem. Det er derfor dobbelt vigtigt ved 
Egetræerne at folge den af mig anforte Regel > for at danne 
baade deres Stammer og deres Kroner. 
14, Ak dette forudsat , anseer jeg den Behandling, som man al- 
mindeligen bruger i Tydskland og i nogle danske Skove, 
at være meget feilagtig, i Skovene alene at borttage de un- 
dertrykte Træer, istedet for at man saaledes, som ILvelyn 
og Nichoh i England anvise, burde skaffe de bedre Træer, 
eller de Træer, som staae i en god Afstand fra hinanden* 
Luft, ved at afhugge endeel Grene af de Træer, som hin- 
dre dem i deres Væxt, elier, hvor dette skulde rindes for 
vanskeligt, at omhugge disse Træer selv, 
15. I Tydskland udhugger man meget almindeligen de under- 
trykte Træer ikkuns hvert 30te eller 40de. Aar, hvilken sield- 
ne Udhugning har flere betydelige Uleiligheder. De væxte- 
Jigstc Skovstrækninger holdes derved tilbage efter de min- 
dre væxtelige, og der udhugges da paa engang saamange un- 
dertrykte Træer, at de tilbageblivende Træer meget let 
kunde komme til at lide under denne hastige Forandring, 
om et saa stort Antal udhugges, som Htrtig angiver. Ikke 
