28 
Gang efrer Theoriens Fordringer; saa paaligger det paa den anden 
Side Videnskabernes Forstandere og Dyrkere, at udfylde de Hul- 
ler, der maarte befindes i deres til offentlig Brug og Anvendelse 
fremstillede Systemer, Denne Pligt bor være saa meget des helii- 
gere for dem, som alt , hvad der er godt og ærværdigt hos vor 
Art og i vore Indretninger, i sidste Analyse dog er Videnskabe- 
lighedens Værk, og hygget paa videnskabelig Grandskning, i hvor 
simpelt og fatteligt det end nu maatte synes at være; ligesom 
og det Feilfulde og Vrange og Uretvise, som end bestaaer, vil 
vige, naar det Rigtige er udfundet, og kan bane sig Vei uden for 
Skolens Grændser til almeen Anvendelighed. Thi hvor længe 
end Vane og Fordom stride imod det Bedre, som ryster paa den 
forældede Bygning, saa ligger det dog dybt i Menneskets ædlere 
Natur, at det Lyse og Forstandige omsider fængsler Overbevis- 
ningen, og at Villien tilsidst boier sig for hvad Forstanden har 
optaget i sin Overbeviisning. 
Blandt de mange forskiellige Gienstande, over hvilke den 
menneskelige Grandskning kan udbrede sig, og som have umid- 
delbar Indflydelse paa det menneskelige Samfund, findes neppe 
nogen, der kræver storre Omhu fra den theoretiske, og en mere 
samvittighedsfuld Opmærksomhed paa Theoriens Resultater fra den 
praktiske Side, end Bestemmelsen af hvad Ret er, og hvilken Ret 
skal være gieldenåe i Statssamfundet. Det Helligste, som Menne- 
sket eier, er hans Ret; at vi have Begreb om Ret og giensidig 
Forpligtelse, at vi erkiende og vide, at vort Forhold til hinanden 
ci skil bestemmes efter physisk Magt og Væld:, og fole os for- 
nærmede, hvor Magien afgior, hvad Fornuften burde bestemme, 
