3s 
lige Rettigheder nærmere, end næsten i nogen anden stode paa 
hinanden. 
I der jeg altsaa skal have den Ære at fremlægge et Forsog 
om Lovgivningen for Opdragelsesvæsenet, dets Beska fr enhed og 
Grændser> haaber jeg, at jeg, næst at giore Regning paa Selska- 
bets sædvanlige Oveihærelse, dog ikke skal have at bebreide mig 
Valget af mit Æmne, der hverken kan ansees tilfulde og uimcd- 
sigeligen afgiorc, eller for uvigtigt, til at sysselsætte Selskabets 
Opmærksomhed *). 
Ligesom hos det enkelte Menneske ingen af hans Evner og 
samtlige Anlæg sildigere vaagner og langsommere kommer til Mo- 
denhed, end Fornuften, saa lærer og Erfarenhed, at dette er Til- 
fældet med Menneskeslægten i det Hele. Nodvendighed og Til- 
fælde ere vore forste Ledere, og alle menneskelige Indretninger 
bære Præget af denne deres Oprindelses Ufuldkommenhed. Det 
*) Vor Litteratur eier en Afhandling over dette Æmne, som findes ind- 
rykket i Minerva for Augustmaaned 1789, under Titel: „Hvorvidt 
„cr Staten berettiget til at blande sig i Opdragelses-væsenet ?" Den 
faldt mig ikke i Hænderne forend nærværende Undersogelse allerede 
var sluttet, qg saa meget jeg end finder mig smigret ved, at 
erfare dens lærde Forfatter Hr. ConferenceraaJ og Professor Schle- 
gel at hav bctragretSsgen i det Væsentlige fra samme Synspunkt, 
saa tro'.r jet»; d^g, at Lrseien ved Sammenligning ikke vil finde mit 
Ailvide a Ideljes overRodl'.r j var det end kun for paa ny at fæste 
Opmærksomheden paa denne vigtige Gienstand. 
