35 
skulde finde 'Sikkerhed i sine naturlige Rettigheders Udovelse«. 
Staten garanterer dem disse Rettigheder, ligesom de igien garantere 
Statens Tilværelse og varige Fasthed. Den nærmeste Slutning* 
som heraf kan drages, er den: Ved at indgaae Statsforbundet, 
giver Borgeren ikke Slip paa sine naturlige Rettigheder, men han 
indskrænker Brugen deraf saa meget, som udfordres til Oiemedets 
Opnaaelse , d. e, til Opnaaelse af det Heles Sikkerhed og Forsvar« 
Naar de Forpligtelser, som heraf kunne udledes, ere opfyldte fra 
Borgerens Side, bor Staten ikke fordre mere af ham, og kan ikke 
fordre mere, uden at komme i Modsigelse med sit eget FormaaL 
Ikkun den, der har Rettigheder, hvis Garantie kan overdrages til 
Staten, og Kraft til, vexeiviis at garantere Statens Magt, -ved at 
bidrage til dens Sikkerhed og Forsvar , kan være Borger i -Staten, 
©g ikkun for Bergeren kan Staten give Love« 
Heraf flyder umiddelbar , at Bom> d. e. i Almindelighed og 
fra Retslærens Synspunkt alle Umyndige (non sui juris), ikke kan 
betragtes som Medlemmer af Borgersamfundet, og ere Staten og 
dens Lovgivning umiddelbar aldeles uvedkommende* Naturen har 
undergivet dem Faderens Myndighed, som er deres fodte Værge* 
og det er Statens Sag, at garantere Faderen denne Rettighed, med 
den Indskrænkning, som Statens Oiemeed fordrer. Udvikle vi 
denne Sætning nærmere, saa findes deri folgende Postulater, som 
tiene til Grundvold for denne Undersogelse : 
i) Staten tilsikkrer Faderen Udovelsen af sin naturlige Rettighed 
over sine Bom eller de til Familien henhorende Umyndige, 
og beskytter ham deri imod alle Indgreb udenfra. Dem 
E % 
