38 
Statens Tilværelse og Varighed, som Stat, beroer pa-a, 
H de videnskabelige, techniske og legemlige Færdigheder stedse 
haves til rede Brug, som Samfundets forskieilige Tieneste udkræ- 
ver* Enhver Fader kan ikke forudsættes at besidde disse, eller 
at have Tid og Evne til igien at meddele dem. Han vil da na- 
turlig vils soge dem blandt sine Medborgere, der ere mere duelige, 
og findes villige til at paatage sig en Lærers eller Opdragers Kald. 
Til denne betroer han Bornenes Oplæreise i sit eget Huus, eller 
han enes med flere Fædre om, at sende Bornene til visse Tider 
til Læreren for af ham at undervises. Saaledes opstaae baade 
Huuslærerstanden og Skolelæretstanden efter den samme naturlige 
Fremgangsmaadej som har tilveiebragt de andre Stænder, der dele 
imellem sig de Arbeider, som ere fornodne for hele Borgerselska. 
bet, og ombytte deres Flids Frembringelser med 'hinanden enten 
umiddelbar eller ved Hielp af Penge. At de Mænd, der oporTre 
deres Tid og Moie til at danne Born i visse Grene af deres til- 
kommende Bestemmelse, ikke kunne erhverve Livets Fornoden- 
heder ved andet Arbeide , maatte snart falde i Oinene, og det 
blev en Selvfolge, at de maatte ltinnes pua en passende Maade af 
dem, der brugte deres Arbeide, d. e. af Forældrene, som havde 
overdraget dem deres Underviisning, eller af den hele Menighed, 
som havde antaget dem udelukkende i sin Tieneste. Saaledes 
synes denne hele Sag fra den ældste Idee at have jevnet sig uden 
Statens eller Rcgieringens Mellemkomst, der ligesaa lidet her syn- 
tes at være fornoden, som ved nogen af de ovrige Grene af den 
borgerlige Industrie, hvor vexelsidig Trang frembragte Arbeidcts^ 
Deling, og giensidige Ovcrecnskommclser om et passende Nederlag 
fro hver Enkfclt Mands Idræt til fælles Bedste. Storrc Anlæg 
