4i 
citet uden for sammes Virkekreds , hvorfore det og fra den her 
valgte Synspunkt ei kan billiges, at Resultaterne af Skoleexamina — 
de være til Roes eller Last for Eleverne — gives Publicitet for 
alle og enhver, der læser offentlige Skrivter og Dagblade* Thi 
derved gidres Barnet (hvorved her forstaaes den , der endnu er 
in patria porestate), paa en vis Maade til en offentlig Person, og 
Handlingen , som alene henhorer til det huushge Forhald, til et 
Statens Anliggende. Skolen gaaer ved saadan Bekiendtgiorelse 
aldeles henud over sit Mandarum, og handler imod den Villie* 
der bor forudsættes hos enhver Huusfader, ei at lade sine B6m p 
saa længe de alene ere hans Myndighed undergivne, drages frem 
for Publicitetens Domstol. 
Hvad saaledes en Deductton 5 der ikke tager Hensyn til 
Sagens virkelige ved Tid og Locaiiteter bestemte Tilstand, synes 
at fordre i sine Resultater, torde vel ogsaa findes at være over- 
eens stemme trde md, hvad Klogskab, der sporger Menneskekund- 
skab og Erfaiing tii Jfeds, vilde fremstille som gavnligt, og nyt- 
tigt for dat borgerlige Samfund* Thi det kan vel ikke nægtes, 
at Skolevæsenet aldrig fremmes bedre til sand Gavn for de Unge? 
end naar det holder sig saa noie, som muligt er, til en velindret- 
tet huuslig Opdragelses Monster. Offentlig Roes og offentlig 
Daddel torde vel befindes sielden at virke til Gavn, og meget 
ofte til Skade og Fordærvelse for de unge Gemytter; hine ved 
at opvække en utidig Ærekierhed, der higer efter udvortes Tegn 
isteden for indvortes Værd, og indgyder en Selvtillid, og overdre- 
ven Forestilling om allerede opnaaet Fuldkommenhed, som ikke 
sieiden standser Fremgangen til det Bedre; dentte ved- at nedstem 
V\L Svi. Skr. VI Deel, IT Haftt 1816". F 
