47 
menknytte dette Baand blandt Menneskene, er desaarsag- et af Sta- 
rens Hovedanliggender, og horer udentvivl til Regentens vig- 
tigste Pligter. Regenten udover denne sin Pligt igiennem Kirkens 
Lærere eller den geistlige Stand , som desaarsag bor være ham 
ansvarlig for Religionskundskabens , og saavidt ved dens Indfly- 
delse skee kan, for Reiigiositetens Vedligeholdelse i Folket. Fra 
denne Synspunkt er den geistlige Stand, r uanseet hvilken Kirke 
eller Sect dens Medlemmer kunne tilhore? Staten væsentlig under- 
ordnet; thi hvor forskieliige end Meningerne kunne være i Thc- 
orien, saa bor dog ingen være stridende imod de almindelige Re- 
ligionens og Sædelærens Sandheder, som Staten bor fordre er- 
kiendte og hyldede af sine Rorgere jj som Ordens og Eendrægtig« 
heds Grundpillere, hvis Forfald tillige vilde volde Statens Ruin. 
Naar herover skal kunne vaages, er det nodvendigt, at ethvert 
Religionspartie's Bekiendelse ligger aaben for Staten , og at ingen 
Læreboger hos nogen Sect eller Menighed indfores og bruges? 
uden at være sanctionerede af Staten, som bor prove deres Ind- 
hold ved sine Lærde , forend den giver sit Samtykke til deres 
Brug. Uden denne Forsigtighed har Staten intet Værn imod Mis- 
brug af selve Religionen, der skulde være dens stærkeste Stottc a 
og ligesaa lidet som den kan taale Læresætninger , der kunne op- 
fordre til Had og Medborgeres Foragt, tor den lade nogen .Lær- 
dom, der skyer Lyset, forblive i sit mistænkelige M6rke 0 
Af det anfdrte, om samme maatte befindes rigtigt > ud»Iedes 
folgende vigtige Grundsætninger til Bestemmelse af Statens Pligter 
cg Rettigheder end Hensyn til Religionen ; 
