65 
Ret dertil dog af Himmelen er skienket nogle Faa , om ei Meget 
i deres Opforsel maa synes mod Folks Love og Sæder stridigt, 
men derfor dog hverken er uretfærdigt eller uædelt; uagtet en- 
hver Anden, der maatte have giort sig skyldig i saadan Handle- 
maade, som en Fiende af det menneskelige Kian havde fortient 
den allerhaardeste Straf. 
Om denne Materie skal herefter handles , forst under den 
Forudsætning, at Intet i de menneskelige Ting er saa bestandigt og 
ubrodeligt som Sædelighed eller Dyd; derpaa skal samme Sag 
giennemgaaes med Hensyn til dem, der troe at Nytte er det Ene- 
ste, man bor atrraae: og for disse troer jeg, mit Foredrag da vil 
blive mest tilfredsstillende, naar jeg afsondrer den fælles og be- 
standige Nytte fra den besynderlige og forgængelige, og om den 
forstQ viser, at den med Sædelighed paa det noieste er forbunden, 
men den anden derfra gandske forskiellig; saa at, dersom vi kun 
holde fast ved hiin , ville vi tydelig indsee, at Intet er almeennyt- 
tigt, som jo tillige for det private Liv bærer de allerrigeste Frug- 
ter, Intet kan være nogen Stat eller enslige Borgere til varigt 
Gavn, som de ei uden andre Nationers Fordærv eller Forurettelse 
kunne erholde, og at ligesaa lidet paa den anden Side nogen Ting 
kan være Regentere nyttige som geraader samdige Borgere enten 
til Ulykke, eller i det mindste til deres Velfærds Forringelse. 
Bliver Alt dette fuldendt, og der endda i denne Afhandling skulde 
være Noget, man til en fast Overbeviisning kunde savne; saa ville 
disse Mangler, som mig synes , ikke deraf kunne reise sig , at 
Sporgsmaalet ei nok er vendt og undersogt paa alle Sider, men 
fordi Forfatterens Villie i Udforeisen af et saa indviklet Emne 
Vid. SV/. Skr. VI Dicl. 11 Hsftt 1 8 16*. I 
