nærmest er forener, og med Sædelighedens dybeste Kilder staser l 
den mest umiddelbare Forbindeise. Thi hvo der i sin Opforsel 
mod andre Mennesker ei har Andet for Gine, end deels deres ind- 
byrdes Lighed og Frihed, deels Enhvers Sindsgaver, Arbeider og 
Fortienester, hvo der ubunden ved nogen Lov, som han ikke selv 
foreskriver sig, lader Enhver erholde saa Meget, som for det for* 
ste til deres individuelle, og dernæst til det hele menneskelige Sel- 
skabs Fuldkommenhed er den mest passende Lod , han haandhæver 
Billighed i Gierningen selv, han er ligesom en Gud, ingen AfFec- 
ter underkaster, fæster paa Sandhed alene det stadige Blik, og gior, 
som Mathematikeren , kun hvad Ideen byder. Her er ingen be«- 
synderlige Regler uden saadanne , der nodvendig fly4e af den for« 
ste og hoist almindelige, ingen Strid med Principerne., intet, der 
beroer paa Godtbefmdende, eller hvorfra der kan skee nogen Und- 
tagelse* Thi, at han efter Omstændighederne tidt nodes til at ta- 
ge snart en anden Vei, forandre sin Opforsel, cfterhaanden paa- 
tage sig alle Slags Skikkelser, dette forhindrer ham dog ikke fra, 
at han jo , ligesom paa det grændselose Ocean , altid har et fast 
Punkt i Sigte, hvorefter han paa sin Omvanken hid og did kan 
styre sin Kurs, skiondt han enten af Stormvinde, Strandbreddens 
Krumninger eller af midt i Havet opstnaende Skiær imellem drives 
af fra den lige S-tie. 
Den sædvanlige Retfærdighed har derimod visse Grundmaxi- 
mer, som just ei ere komne fra Visdommens eget hellige Sæde, 
og derfor ei heller ere fuldkommen rigtige, men dog stadfæstede 
ved Sæderne og en bestandig Efterlevelse af de klogeste Mænd, 
hvilke Love det ei gaaer an, og j meget sielden gavner at overtræde. 
I % 
