77 
Nyttens Skyild« nogensinde bor tilsidesættes , men fordi det efter, 
mine Tanker sommer Philosopher og store Mænd at tænke sig et 
hoiere Slags: Retfærdighed ligesom en Gud,, der virkelig fra Him- 
melen^ kommer Menneskeheden til Hielp , hvor de ordentlige Mid- 
ler ei forslaae, og kiæk tor udskeie fra de- almindelige Veie, som 
man ellers i Rettergang, og for at vedligeholde den nærværende 
Tilstand, bor betræde, Gandskc vist er dette Sted i Moralen omt 
a-t berore, og den Post, jeg nu har for Oine, saa slibrig, at niaa« 
skee-neppe nogen af de største Regentere, som enten en overor- 
dentlig Aandskraft eller Lykke kan have sat dergaa.,, jo snart af 
Feiltagelsc, snart med Flid har maaxtet snuble eller falde. Men i 
det vi dadle Mennesker, maae vi vel vogter os for,, at vi ei tillige 
kalde Gudsdommens Retfærdighed i Tvivl. Thi kunde det ikke 
skes med Rette, som hine , maaskee mere af AfFect end Fornuft 
tilskyndede, have begyndt; saa kunde det hdiesre Væsen aldrig ha„ 
ve benyttet sig enten af saadanne Redskaber eller , om man sna* 
rere saa vil, Tienere, Er det rigtigt, at, hvad der skeer, altid er 
det bedste (og hvem kan tvivle dcrpaa?),. saa maa det samme og- 
saa uden Uretfærdighed kunne skee, riaar det ikkun skeer med 
fuld Indsigt i alle Tings Sammenhæng, og Ophavsmændene til det 
tilsyneladende Onde selv ere da kun derfor at laste? at de uden 
saadan Videnskab have fordristet sig til at forstyrre en Retsorden, 
som var den eneste, de havde Oine, til: at overskue og Krafter 
til« at udfore* 
Hertil kommer den Betragtning, at den menneskelige For- 
stand, bkiondf ofre temmelig forkeert, dog ei alene om der Gode 
©g tleu<i oveiliovedet har et indviklet Begreb, men endog om det 
