78 
almindelige og hoieste Gode, og at dette Begreb hos de fortræffe- 
ligste Hoveder især pleier at være særdeles virksomt, saa at offent- 
lige Personer, fornemmelig under Forretningers Tummel, ligesom 
Skialdre, af Enthusiasmus opflammede, henrives i Skyerne og ei 
faae Lov til at vandre de sædvanlige Yeie eller ved kolde Bereg- 
ninger at udforske hvorhen Geisten forer dem. Deraf kommer 
det, ac hverken Digtere eller andre Kunstnere i deres Værker 
gierne foige den almindelige Bane, ja endog hovere naar de forla- 
de den , et fordi den evige Ordens Lov nogensinde gaaer dem af 
Glemme ; men snarere fordi de> af dens Skionhed henrykkede, 
ei meget bekymre sig om de lavere Regler, der kun til visse 
Omstændigheder eller Tider kunne være passende. Det er fremde- 
les hos ædle Siæle en fast almindelig Feil, at de i Udovelse af 
Goddædigheds og Ædelmodigheds Pligter ei noksom agte paa den 
almindelige Rets Fordringer, og at de ei efter de borgerlige Loves 
lille Maalestok, men af Dydens og Tingenes almindelige Natur, 
der, som man vel maa troe, er dem langt bedre end indskrænke- 
de Jurister bekiendt, ville afgiore hvad Godt de mod enhver An- 
den bor bevise. Desmindre kan man derfor undres over, at de, 
der sidde ved Staternes Roer, især hvis de ere Mænd af udmær- 
ket Aand og Anlæg til noget dristige Planer at udspinde, de di 
vel for deres egne Personer foragte do bestaaende Indretninger som 
altfor langt under deres Forstand, men alligevel neppe taale at An- 
dre tænke, end sige handle ligesaa. Man maatte heraf let falde 
paa den Tanke, der gives en dobbelt Retfærdighed, hvoraf den 
ene, siddende paa Olympus's hoie Tinding, regiercr den hele Ver- 
den; imedens den anden, bunden til vor Jord, fornemmelig i roe- 
