s 15 
eller klelnc og svage Derfor have de ei altid værst sléue Re x 
gemere-, der hverken Uave viisr sig som omme Fædre eller rroe 
Ægtefæller, naadige Herrer, foieligc Naboer eller mod Enhver 
Æde] rækkende og Velvillige, Ligesaa lidet have de' s der i det pri- 
vate Liv især have skinnet ved visse Dyder, naar de siden blcve 
sarte paa den fyrstelige S:oel, just altid vundet enten deres egen 
Tidsalders eller fdlgende Slagters Bifald: ei (ordi jo Dyden, i 
hvilken Srilling den end kommer, bliver sine Grundsætninger troe 
og fordi dens Handlinger jo fra samme Sted udvæld«, men fordi 
Vandets åkmrHgt Lob fra denne Kilde og Deling i iiere Aaer ei 
overalt er noksom synligt , og tidt tnaa folges ei blot med Oinene D 
men undertiden Skridt for Skride gien nem Tverboininger og ttvei- 
3 omme Stier, for overalt at vide hvor det vil hen eller hvad Vel 
fil Frugtbarheds Befordring det helst burde tage. Thi den, der 
betragter det kun fra Hdiden afV bliver det Yderste og Lavesre 
ikke vaer, og er, ligesom paa et Landkart, knap istand til ar ad- 
skille Byer og Skove, end sige Krat og Huse: hvo som derimod 
kun betragter de nærmeste Giensrande og ingen vi id Udsigt tager, 
kan umuligt mærke hvor megen Torst, imedens han leder Vandes 
til sig og sine, de fxerne Marker lide og i hvor stor en Nod 
Landmanden der er bestædt. Men de fleste Mennesker er« deels 
ved Natur deels ved Opdragelse af en alt for indskrænket Aandskrafc 
til at overskue alle disse Ting. De, der ingen Lyst have til at 
herske, og ikkun attraae et Slags Middelmaadighed, have derfor 
Lov til at holde si-g inden for Familiens, Naboelaugets og i de? 
hoieste Fædrenelandets Grændser, og, hvad de Ovrige angaaer r 
blot vogte sig for at forurette eller berove dem. Denne Tilla- 
delse have de saa meget mere* som de ellers kunde staae Fare for, 
P 2 
