1 1? 
Stykker til privat Godrbe6ndende , der vil man altid finde at Stats- 
forfatningen har været meget ufuldkommen og mangelagtig ; som, 
naar i Middelalderen tappre Mænd ei alene med Magt paatoge sig 
at forsvare Svage og Uskyldige med aabenbar Vold, men endog 
ved hemmelige Retter at holde saadanne Misgierninger i Ave, der 
vidste at unddrage sig de offentlige Straffe, og naar de med Ov* 
righedens eget, i det mindste stiltiende, Samtykke, blot fordi de 
dertil havde Mod og Kraft, troede at disse Forretninger vare dem 
overdragne. Men saadan, skiondt ei uædej Drift holde Lovene 
nuomstunder inden meget snevrere Grændser: og> om Private, 
foruden det Befalede, have Lyst til at giore elJer bidrage noget 
mere til almindeligt Gavn ; saa regner Staten det dem vel til For- 
tieneste; men, hvad enten den antager eller afslaaer saadan Tienst« 
agtighed, saa raaa Enhver begribe, at aj Slags Fattigdom eller 
Uformuenhed paa <lens Side virkelig gcraader den til Ydmygelse: 
thi, var den saa fuld kom men som den burde være; saa maatte den 
i sig selv rigelig besidde Alt, hvad baade Nodvendighed og Pry^ 
delse kunne fordre: i hvilket Tilfælde den ikke vilde trænge til No- 
gens Godædighed eller Hoinuodighed ; fordi det tilkommer den 
alene at vise sig gavmild og prægtig : hvorover der for Borgere 
bliver intet andet tilbage, hvori deres Dyd kan ove sig end efter 
Lovenes Forskrift at iagttage Ret og "Sk i el, og passe deres egne For- 
retninger ; men for Regentere og dem, der styre det Hele, deri- 
mod at mage det saa, at disse hver eenslig Persons Bestræbelser 
harmonisk virke til Alks hoieste Vel« Ingen troe, at dette aldrig 
kan skee, eller , hvis det skeer, ei paa anden Maade, end ved at 
forvende Sæderne og ved af Selskabet reent at udrydde de storste 
Dyder, der dog ene beroe paa et ophoiet Sindelav, Thi, hvad 
I 
