124 
- nærmere kommer man det foresatte Maal ; saa bor dette Selskab 
ogsaa være det allerstdrste .. som musligt er, ja endog uendeligt, 
eller af en stedse tiltagende Storrelse; ligesom og Oiemedet selv 
ei er indskrænker ved nogen Tids eller Steds Bestemmelse, men 
med utrættelig Flid gienncm alle Tidsaldre uafladelig bor forfd!- 
ges. Hvad de ovrige Fordele angaaer , som deraf kunne flyde, saa- 
$om Sikkerhed og al Slags Overflod, der kildrer Sandserne, saa er 
det endnu ei afgiorf, at Mennesker ved Ovrigheders og borgerlige 
Loves Hielp enten leve meget sikkrere, eller nyde renere Fornoi- 
clser, end da de i Stammer eller Horder paa Bierge og i uveisom- 
me Skove gik paa Jagt efter vilde Dyr elier vogtede deres Qvæg. 
Thi hos saadanne Folk gior naturlig Tilboielighed det samme som 
Fordrag, Ærbarhed som Love, Bierge og Floder som Fæstninger 
og Forskandsninger og det samme som Rigdom gior Overdaadig- 
fceds Foragt. Men denne Lyksalighed er dem særegen, i intet 
Tilfælde at vige for Nogens Magt, Ingens Overflod at betragte 
med Misundelse, fole at Lykke og Ulykke er Alles fælles Led, 
kun at have Naturens Onder at sukke over, Ingen nogen Vold 
eller Uret at bebreide, som man jo strax kan hævne« Men om 
Barbarer og i Ensomhed forvildede Nationer have mere af Hun- 
ger, Fattigdom eller Sygdom at udstaae end Almuen overalt, der 
ogsaa blandt de mest civiliserte Folk er meget at beklage; om 
de Velhavende eller ved Overdaad Fordærvede blandt de sidste 
overhovedet nyde Livet paa en behageligere Maade, kan man med 
Rette tvivle paa. Der bliver da visselig kun et lidet Antal af 
Mennesker igien , som, naar man vil giore Fornoielse ril Ende- 
maal, ved d:t borgerlige Selskab have vundet noget Stort; men 
skal dette Selskabs Gode eller Onde ci bedtimmes efter Vellvsr, 
