2 25 
mtn efter vor Namrs Fuldkorn mel-se ; saa Bliver en langt anden 
Dom derover at fæld®. Thi, skiondt vi i Sandscrocs Finhed, i 
legemlig Kraft og Styrke for hine Barbarer niaaskee staae tilbage; 
saa er derimod vor Aand ved Kunster og Videnskaber gandske 
vist nu oploftet til en Hoide, til hvilken hverken Ensligc eller 
noget Folk alene, uden ved alle Tiders og Nationers forenede 
Bestræbelser, nogensinde kunde, være kommen. Grunden til Sel-' 
skab mellem alle Folk og mellem Individer eller Familier er altsaa 
den samme, ja, ikke det alene: men, da den Nytte s for hvis 
Skyld Mepmesker have forenet sig, er den allerædleste og saale- 
des beskaffen, at i Hensyn dertil Egennyttens smaae og lave Sinds- 
lidelser, hvorved alt selskabeligt Arbeide gemeenlig geraader i Uor- 
den, ei kunne have Sted : da man fremdeles i en saa herlig Sag li- 
den eller ingen Fremgang enten til Indsigt elier Virksomhed kan 
|9ore, uden indbyrdes Velvillighed og et hoit al Vellyst og Over- 
daad foragtende Mod; saa er heraf tydeligt, at Staters og Indivi- 
ders Dyd fiar samme hoieste eller for sin egen Skyld ønskværdige 
Gode til Formaal,, samme Stof at beskiæftige sig med, og at lige- 
ledes samme Laster er s fælles for begge ; thi af Gierrigheds og 
Egennyttes urene Kilde have de allesammen deres Udspring, Her 
er ingen Forskiel, undtagen i Henseende til Størrelse; thi Fami- 
lien er Billedet paa en Stat, denne paa det allerstørste Selskab, 
der indbefatter alle Nationer tilsammentagne ; men til at fatte disse 
saa indviklede Forhold og utallige Vinkelgange fordres uden Tvivl 
et overordentlig og fast guddommeligt Genie. Men, hvis Slægt- 
skab eller Blodsforvantskab forst har forbundet Mennesker med 
hverandre, da er ingen saa vankundig, at han jo nogenledes indseer, 
hvorvidt dette strækker sig, og endskiondt Fornærmelser, natio* 
