«<5S 
Alligevel, hvo der virkelig er skikket til at herske? og derfor 
gierne vil ove denne Kréfi* kan, saasnars han engang opnaaer sit 
Ønskes Maaf, et andet end regiere vel: thi Fornuften vil* at de 
Bedste skulle regiere, og disse bor nodvendig lyde dette Kald« 
Grækernes og Romernes Herredorn var derfor saa langvarige og 
gavnligt for dem selvj som Velstand og Kultur derved blev ud- 
bredt i deres Provindser eller hos dens Bundsforvante. Saa længe 
var Baandet tillige paa begge Sider fast: og mest vare de Folk. 
deres Herrer hengivne f som havde dem for de stors te Velgierni ri- 
ger at takke. Uagtet derfor de vestlige Lande indeholdt de tap- 
preste Nationer; saa vare disse dog Romerne langt troere end de 
©stlige >, der ikke sielden ved Leilrghed toge deres Fienders Par- 
tie* og hvis Lydighed selv var ikkun Svaghed at tilskrive* Thi 
de sidste vare dem ogsas meget mindre forbundne med de forsre y 
som forend dens Forbindelse med Romerne havde levet i ert Til- 
stand af Vildhed eller Barbarie. Krigerske Folks Herredom er 
tidt for begge Parter lige vefgidrende, Handelsraters overalt og 
omsider ogsaa for dem selv adefæggende : hos hine er Misbrug 
et tilfældigt, hos disse et nodvendigt Onde. Hunnerne og andre 
barbariske Erobrere have % som indstyrtede Bygninger* i der de 
knuste andre tillige nedbrudt sig selv. Gothcrne og Longobarder* 
ne derimod bieve Just' saa meget lykkeligere og stege til en hoiere 
Spidse? som de vidste at forene de Overvundnes Gavn med deres 
eget. Deres Ødelæggelser og Feudallove standsede ogsaa deres 
egen Fremgang saavel i Magt og Velstand som Kultur; men det 
Kraftige i deres Aand og Legeme meddeelte sig ved Omgang og 
Sammenblanding og tiente en udarret Menneskerace til Forædlings 
Var det mueligt ved et Slags aaadeligs Chsmie at afsondre hvad 
