i?6 
lem slige Stæders og Landets Beboere. Ethvert Land taber i Fol- 
kemængde Kraft og Styrke, jo storre Forholder af dets Indbygge- 
re er, som opholde sig i store Stæder, ril dem, som leve i min- 
dre Byer og paa Lander. Vel formaaer menneskelig Kundskab* 
Kraft og Anstrengelse meget,, isaare meget imod de i store Stæder 
herskende Sygdomme og Dodelighed, men ingen Kunst kan alde- 
les hæve de svækkende Åarsager, som foranledige dem, da de efter 
Samfundets Oiemed nodvendig maae betragtes som henlagde under 
hvert enkelt Individs frie Villic, 
Værer frugtbare, formerer Eder og fylder Jorden, er Ska- 
terens Forskrivt i Overeensstemmelse med Naturens physiske og 
moralske evige og uforanderlige Love over hele Jordkloden; hvor 
der findes Cultur, hvor Menneskenes SI els- og Legemskræfter ud- 
dannes, og Arbeidsomhed Undes, hvor Jorden frembringer Pro- 
ducter i tilstrækkelig Mængde og der gives Næringsveie til at er- 
hverve Livets Nødvendigheder, hvor Kundskaber blomstre, selska- 
belige Fornoielser nydes og Usædelighed og Vellyster ei ere alde- 
les herskende, der formeres Folketallet, vel i en langsom dog pro- 
gressiv Orden. Under modsatte Betingelser formindskes Indbygger- 
nes Tal, saa at folkerige Stæder -og Stater derved kunne synke tilba- 
ge og forvandles til Orkener. Fordærvelige Landeplager , Krige, Pest 
og andre ondartede dræbende Sygdomme, selv odelæggende Katurre- 
volut ioner, som dog t Almindelighed ere korrvarende virke derimod 
kun tilsyneladende og paa en kort Tid paa Folkemængden. Histori- 
en og vor egen Tidsalder, frembyde mangetalende Beyi$er for denne 
Sandhed, Naar Cultur, Næringsveie og Arbeidsomhed vedblive , saa 
erstattes den storre Afgang hastigere end man skulde rroe, det var 
