234 
(Canis Lagopus) og den hvide Hare (Lepus variabilis)*). Thi 
Hvidbibrnen (Ursus maritimus) cr mere at regne til Soe- end Land- 
dyrene, da den meest opholder sig paa Isen, saavel den faste lis 
som Drivisen, og svommer fra en Iisflagge til en anden for at 
gidre Fangst, og kun, naar Drivisen kommer nær under Landet, 
pieier undertiden at stige op paa Landet, hvorfor og til den 
gierne anvendes samme Fangeredskaber som til Sælhunde og an- 
dre Sdedyr, og især dræbes den strax med den store Lentze**) 
af flere i Selskab og helst naar de træffe den svommende, thi 
paa Isen holder den ofte længe ud og bryder mange Lenrzer 
for Gronlænderne ; derfor, naar de træffe den paa Isen med Hun- 
deslæde, slippe de Hundene los til Hielp at forfolge- den, og 
imedens den mod dem forsvarer sin Bag ved at sætte sig til 
Modværge, giver den sig deslettere til Priis for Jægerne, som 
da faae Held til at lentze den***). 
*) Denne har jeg i min Fauna gronl. p. 25. Spee. 25. beskreven under 
Navn af Lepus timidus , fordi jeg troede, ar den i det væsentlige 
var een og samme Art, som den almindelige Hare, og kun at an- 
*ee som dens Varietæt, men , da andre siden have sat dui for sig 
selv, som et særskilt Species under det Navn variabilis, vil jeg og 
fftige dem heri, og gierne lade den beholde dette Navn, skiont 
det ikke just passer paa den gronlandske Hare, der stedse er hvid 
baade Sommer og Vinter, og derfor snarere tilkom Navnet albus el- 
ler candidus. 
**) See min foriige Afhandling paa anfoite Sted p. 16". fTg. 9. 
***) Som det foresrilles i Egedes gionlandske Naturel • Historie rca en 
Kobbfitavle ved p. 46. 
