255 
vil d&i; omsider stinker den endog, for den er ret dod, og er 
efter Doden, skiondt nys fanget, ligesom halv forfuler. Det er 
dog kun sielden, at Grenlænderne selv faae Cachelotten fanget, 
men tiere træffes gamle dode Aadseler opdrevne (ventelig stukne 
ar de Engelske eller Amerikanske Cachclot- Fangere) , hvilke de 
spise med god Appetit, dog kaste de Kiddet bort, naar det er alt 
for stinkende og giennemtrukken af salt Vand. Saasnart man el- 
lers selv har faaet den fanget, slæber man den efter sig med Sang 
og Fryd til Lands, og da flentser enhver, som kan og vil, frie 
og uden Hinder, Til denne og andre Hvalcs Flentsning bruger 
man et Slags Springpeltse , kaldet Atterdlæk, hvori man kan flyde 
op paa Vandet, uden at staae Fare for at synke, da Hætte, Troie, 
Ærmer, Vanter, Buxer og Srovlcr gaae i eet, og et Hul haves 
midt paa Livet, at krybe ind udi, som siden sammensnores, lige- 
som og Hætten gaaer trangt omkring Ansigtet, hvorved Luften i 
å 
den rummelige Peltz, syet af sort og glat saa kaldet Vandskind, 
indesluttes og bærer Flentseren op, saa at han kan ligesom sidds 
i Vandet i al Magelighed at flenrze. 
Eenhiormngen (Monodon Monoceros) og Hvidfisken (Delphi- 
nus albicans) fanges i aabent Vand med Harpuun og Blære, lige- 
som Sælhundene*), men ere vanskeligere at komme nær, og sky- 
de siden frem med storre Fart, naar de faae Harpunen i sig, 
hvorved ofte Harpunlinen brister, formedelst Blærens Modstand i 
Vandet, og alting gaaer da forloren. Langt Nord paa Lander, 
hvor Isen snart og stærk lægger til i de stofe Bugter, og disse 
*) See sammesteds p, 131. 
