hvilke, uagtet Saracener og Tyrker med uhort D ar b arie have raset 
imod alle Levninger af de omsider efter raeeeii Blodsudgydelse fra 
Orienten bortdrevne Franker, dog udentvivl endnu maae være 
tilovers i tilstrækkeligt Antal blandt Hannerne af deres Kirker, 
Klostre , Fæstninger og Paliadser *) ; og paa Mynterne som bleve 
slagne af deres Konger, Fyrster, Grever o<r andre Baroner. 
Disse sidste omtales ' neppe hos Numismatikerne, ~ der r.æsteai synes 
at have værget uvidende om deres Existenz. ; Og alligevel lider det 
ingen Tvivl, at jo Steenskrivterne, og især Mynterne kunne være 
saare nyttige til at opklare hine Tiders Historie, og at meget i 
den vilde vinde et nyt Lys, naar man forst var saa hældig at 
kunne ledsage Fortællingen om .Tildragelser ,med Henviisning paa 
de overblevne samtidige Mindesmærker. 
Hændelsesviis er jeg overkommet nogle Mynter, som til- 
hore disse Tider. Min Opmærksomhed blev derved spændt. Jeg . 
sogte efter flere hos de bekjendteste Forfattere, indhentede Efter- 
retninger fra nogle af de beromteste Kabinetter, og fik snart den 
Overbcviisning, at dette Fag af Middelalderens Numismatik ligger 
endnu aldeles udyrket. Det er altsaa Tid at bdde paa saadan Man- 
•) Ikkun fire Tnscnptioner ere mfg bekjéndte: tre sf dem findes paa 
Gravene af Gottfried af Bouillon, Balduin h og Balduin V. i Op* 
standeisens Kirken i Jerusalem. De ere nojagtigen cøpierede cf 
Marit i i hans Istoria del templo deOå resurreziotie o sut dtlLi chiesa del 
S, Stpokro in Genanlcwwc, Livorno 1784. Den fjerde , af Wilhelm 
af Béaujen, en af Tempelherrerne« sidste Stormestere, har Paul 
Lucas tunden blandt Ruinerne af St. Jean d'Acre, See Voy.ig: dm 
Siflir ZW Lucas* Tom t II, Amstcrd, 171 3« f»ntc fcoil'cnrr.Ic. - 
