Være tredobbelt, nemlig enten blot Fuldstændighed i vor Erfa- 
ringskundskab, eller practisk Nytte, eller Indsigt i de hoiere 
Naturaarsager og deres Sammenhæng med Særsynerne« Den forste 
deriblant synes mindst philosophisk, men er alligevel uden et 
Slags Philosophie, der viser hvorledes og hvad man bor soge, 
umuelig at opnaae. Ei alle Erfaringer ere lige vigtige eller nytti- 
ge. En brugbar Samling af Naturalier forudsætter Indsigt og 
Kundskab om de væsentlige Kiendemærker , ^hvorved Slægter og 
Arter adskilles fra hverandre. Hvad en aldeles Ukyndig maatte 
samle, vilde for storste Delen bestaae af ubetydelige Varieteter; 
de Bemærkninger han kunde giore vilde for Videnskaben gemeen- 
lig være uden Nytte. Til at bedomme hvad der i enhver Ting 
er vigtigt eller væsentligt udfordres enten Lærdom, hvis Resultat 
blot er andres Efterlignelse , eller egen philosophisk Aand , der 
undertiden ogsaa viser sig kun som Gave til at iagttage, men 
altid ledes af hoicre, skiondt just ikke tydelig tænkte, Begreber- 
og Grundsætninger. Practisk Anvendelse udfordrer altid den fuld, 
komneste Theorie. At hiin saa sielden lykkes det kommer just 
af Theoriens Ufuldkommenhed; men desuagtet er denne uund- 
værlig , naaar man ei i Blinde vil soge: thi, om den end ikke 
bestemt peger paa nogen Gienstand, saa sætter den dog Underso- 
gelsen visse Grændser, uden for hvilke man ei behover at gaae 5 
og tiener saaledes til et Slags Veiviser eller Ledetraad i den vild- 
somme Natur. Er endelig Forskerens Oiemcd blot speculativt 3 
saa maae alle lagtagelser henfores til faae almindelige Naturlove, 
eller, rettere sagt, til en eneste; men hverken kan Nodven- 
digheden deraf fattes, eller Mueligheden ahnes uden Philosophie 
hvis store Maal er ei saa meget > undtagen som Middel allens ; at 
