-.samme som tf en mechamsk Udstrækning, men udvider "Lege- 
nierne til mere end en, nemlig til aMe Sider, hvilket denne neppe 
formaaer« I begge Tilfælde trækker Materien sig alligevel sammen 
igjen , saasnart den fremmede Aarsag , der holder den spændt, 
er borte. Saaledes er da Legemers Udvidelse *réé Varme og Sam- 
menkrympen ved Kulde en Folge af deres Elasticitet, d. e. begge 
Kræfters afvexlende Styrke og forskjeliige Forhold til hverandre. 
Thi endskjont ingen Kraft i sig selv. er nogen Forandring under- 
kastet, og egentlig talt heller ingen Størrelse kan have, saa synes 
de dog i deres indbyrdes Kamp med hverandre snart svagere snart 
stærkere, hvilket dog aliene gjelder om deres forskjeliige Retnin- 
ger. Uden Ævne til Exp&nsion vilde Varmen, der blot kan for- 
stærke samme, intet udrette, med mindre nogen heller vil troe, 
at dette Væsen alene ved en vis skjælvende eller svingende Bevæ- 
gelse frembringer denne Forandring, en' Mening, som Luftens 
Udvidelse ved Varme tilstrækkelig gjendriver. Uden den modsatte 
Krafts Overvægt vilde Legemet formedelst sin Inerfie beholde den 
Skikkelse, det engang havde faaet. jo mere elastisk det derimod 
er, desto storre Afvexllnger maae det i den Henseende ved Kulde 
og Varme lide. I sprode Legemer ere disse kun lidet mærkelige. 
Forgjæves vil man maaskee derom sporge Erfarenhed tilraads. 
Den Grad, hvori Legemer ved Varme kan udvides, er ei endnu 
med tilborlig Noiagtighcd bestemt. De Forsog med nogle Metal, 
ler, som Muschenbrock, Smeaton og andre formedelst Pyrome- 
ter have gjort, ere, som de forskjeliige Resultater vise, lidet 
efterrettelige ; men , vare de end ganske o vercens^tem niende, 
kunde de dog intet afgjore, da Ild og Varme ei alene kan foran- 
dre Partiklernes Sammenhæng og Forbindelse og derved tillige 
