89 
eller et vist Tidsrum, der af troværdige Kilder var dem nole be~ 
kiendt, og brugte tillige den rethoriske Form, til disse fbrfiene 
Thucydid og.Tacitus at regnes. Livius er sikkerligen en af Ol- 
tidens store pragmatiske Historieskrivere, men da han omfatter 
et meget stort Tidsrum, og vi af dette Tidsrum kun have den 
ældre Deel, saa kan han ikke hverken i Henseende til Brugbar- 
hed eller som Monster sættes i lige Classe med de foregaaende* 
Forfatteren til det belonnede Priisskrift er i denne Deel af sit 
Æmne temmelig fuldstændig, og jeg behover ikke her noiere at 
berore den ældre Literaturs pragmatiske Historieskrivere. 
I den morke Middelalder fremstode allevegne Annalister og 
Kronikeskrivere, hvorpaa nyere pragmatiske Historieskrivere have 
grundet deres Fortællinger. Nepne er noget Land i Europa, 
som jo fra denne Tid af har liavt sine Annalister ; disse Annaler 
skylde vi for de meste Munke elier catholske Geistlige, 
De byzantinske Annaler have næsten alle den Feil, at de 
begynde fra Verdens Skabelse, og ere i deres Samtids Annaler 
meget ufuldstændige. 
Danmark har en ypperlig Samliiig af Middelalderens Annalis- 
ter i Script or es rerum Danicarum med? i ævl , af Langebek og Suhm. 
Sverrig har derimod kun faa ; og disse faa ere ikke engang bragte 
i nogen Samling eller - critisk behandlede. Rusland har sin Nestor 
der nu paa Tysk udgives og berigtiges af v. Sehlozer i Ger« 
tingen. 
Vid. Sti. Skr. i 80>, IV DJ, lH<tfte. M 
