204 
disse Værker med Deeltagelse og Nytte, maå man soge at kiende 
Forfatteren, og ham lærer man allerbedst at kiende af hans ovrige 
Værker, især af hans Breve. I nyere Tider har man faaet et 
Værk, der i den Henseende er meget behageligt at læse, nemlig; 
Mes souvenirs de vingt ans de sejour å Berlin, ou Frederic le Grand, 
sa famille , sa cour , son gouvernement , son academie, ses ecoles, 
et ses amis litterateurs et philosophes , af Dieudonné Thiebault i $ 
Tomer, 8. 
Da der gives mangfoldige Synspuncter., fra hvilke culriverede 
Stater i en pragmatisk Historie kunne betragtes, have adskillige 
pragmatiske Historieskrivere af disse mange udsogt sig een, hvil- 
ken de have opstillet som Hovedmaalet for deres særskilte Under- 
sogelser. Saaledes har f. Ex. Spittler i hans Entwurf der Geschichte 
der Europciischen Staaten foresat sig som Endemaal, Borger - Sam- 
fundets gradvise Udvikling fra Middelalderen af til Staternes nu« 
værende Indretning. - Saaledes kan mc*n og tage Handel og Kunst* 
flid, Litteratur og skionne Kunster, hver for sig som en særskilt 
Synspunct, og saasnart som Historikerens Henblik er stadigen 
hæftet paa slig enkelt Synspunct, og alle hans Materialier noie 
cre udsogte og ordnede efter eet Formaal, kan slig en Historie, 
ivaar alle dens enkelte Dele fore til det tilsigtede Mani, kaldes 
pragmatisk; thi her er en sammenhængende Kiæde og en noie 
Forbindelse i det Hele. Denne Maade at bearbeide Historien har 
den Fordeel, at hver enkelt Synspunct for sig erholder storre 
Fuldstændighed og noiagtigcre Udforelse, og at hver enkelt Hi- 
storieskriver her kan vælge den Synspunct, for hvilken han froer 
&t besidde meest practisk Indsigt. Historien i sine enkelte Dele 
