Ådelungj Versuch\ einer Gesehiehte der Cultur des menschltchen 
Gesehlechts* 
Herder, ^fdeen %nr Phitosophie der Geschhhte der Menschheit. 
Naar en Mand med philosophisk Aand har læst Historiens 
og meddeler os Resultaterne af denne hans Læsning, skriver han 
ikke nogen Historie; han fortæller os blot, hvad han for sin 
Person har fundet i Historien, og han er en philosophisk Com- 
mentator over Historien. Han er saa langt fra at kunne kaldes 
en pragmatisk Historieskriver, at han endog gior det Modsatte af 
det, som bor være Hovedregelen for en fuldkommen pragmatisk 
Historieskriver ; denne lader saa meget mueligt Historien selv tale, 
men Philosophen, der commenterer over Historien, taler id:ligen 
selv, og efter Godtbeflndende bruger han Historien som B:læg 
for sine Resultaters Rigtighed; for den pragmatiske Historieskri- 
ver er Historien selv, som Videnskab, Endemaal, for den 
philosophiske Commentator blot ct Middel, ved hvilket han 
sogfr at give sine individuelle Resultater Holdning og Styrke. 
Hvad jeg her har sagt, maa ikke ansees, som om jeg vilde ned- 
sætte slige Skrifters Værd ; jeg har blot giort denne Bemærkning, 
for at berigtige Begrebet om pragmatisk Historie, og for at be- 
stemme den Art af historisk Litteratur , til hvilken slige Skrifter 
maae henfores. De ere overmaade nyttige saavel for den specula- 
tivc Philosoph, som for den grandskende Historiker; hiin give 
de et Vink, at han ikke, saalænge han philosopherer for Men- 
nesker, spænder sine Ideer for hoit; denne samler af slige 
Skrifter mange nye Udsigter og Sy nspuncter, fra hvilke hans 
moisommelige Arbeide bliver ham behageligt og frugtbringende- 
Mangen en ung Mand havde maaskec Modbydelighed for Histo< 
